Abstract
У дослідженні авторами представлено гібридну вертикальну модель регулювання фінансових ринків період активної трансформації Модель, що включає регулювання на макро-, мезо- та мікрорівні, створення спеціалізованого мезопруденційного агентства, спрямованого на цілеспрямований нагляд для пом’якшення ризиків у конкретних кластерах фінансових установ. Наголошуючи на значенні мікропруденційного регулювання, у статті стверджується, що саморегулівні організації відіграють ключову роль у макропруденційній політиці Центрального банку, забезпечуючи якісніше управління ризиками. Пропонуються інструменти та індикатори для кожного рівня регулювання, спрямовані на посилення процесу прийняття стратегічних рішень без обтяження центрального регулятора. Наголошуючи на ролі НБУ як мегарегулятора, авторами статті рекомендовано встановлення єдиних галузевих стандартів і сприяння запровадженню регулювання на нижчих рівнях. Вивчаються виклики та можливості для мегарегулятора під час воєнного стану, включаючи альтернативні заходи монетарної політики та покращене управління ризиками. Також розглядаються виклики мезорегулятора, зокрема у цілеспрямованому нагляді під час криз, інформаційних збоїв та операційних ризиків. Крім того, у статті аналізуються виклики, з якими стикаються регулятори та фінансовий сектор у всьому світі, включаючи опір ринку, складності впровадження, проблеми координації з іншими регуляторами та політичне втручання. Пропонуючи структуровану регуляторну архітектуру для гібридної моделі, методологія визначає ролі, інструменти та механізми взаємодії між регуляторними рівнями. Рекомендації щодо успішного впровадження передбачають надійну нормативно-правову базу, розбудову спроможності шляхом навчання персоналу та розподілу ресурсів, а також постійний процес перегляду для адаптації моделі до фінансового ландшафту, що розвивається. Ці кроки мають на меті забезпечити ефективне та адаптивне управління фінансовим сектором, що перебуває у процесі трансформації.
Publisher
Publishing House Helvetica (Publications)
Reference26 articles.
1. Коновал С.Е. Світовий досвід державного регулювання фінансової системи: адаптація до умов розвитку економіки України. Науковий вісник НЛТУ України. 2013. № 23(2). С. 254–262.
2. Безбородова Т.В., Теряник О.А. Сучасні моделі регулювання фінансових ринків. Держава та регіони. Серія: Економіка та підприємництво. 2015. № 3. С. 68–74.
3. Дороніна І.І. Регулювання фінансового ринку в Україні та ЄС. Інвестиції: практика та досвід. 2019. № 7. С. 70–76.
4. Адамик Б.П. Інституційна архітектура державного регулювання діяльності банків в умовах посткризового розвитку фінансового ринку. Наука й економіка. 2013. № 3. С. 11–16.
5. Мельников І.Ю. Інституційне забезпечення трансформації державного регулювання фінансового ринку України. Економіка та держава. 2017. № 9. С. 96–101.