Affiliation:
1. Filozofski fakultet Sveučilišta u Zagrebu
Abstract
U literaturi je pokazano
kako se sintaktička struktura, za razliku od značenja iskaza, vrlo kratko zadržava
u pamćenju, osobito nakon rečenične granice (Caplan 1972, Jarvella 1971). Unatoč
tomu postoje istraživanja koja pokazuju kako sintaktička struktura koja
prethodi elipsi glagolske skupine utječe na njezinu obradu i interpretaciju
(Hankamer i Sag 1976, Shapiro i Hestvik 1995). Frazier i Clifton (2005)
formuliraju hipotezu glavne tvrdnje prema
kojoj se novi jezični materijal povezuje s glavnom tvrdnjom prethodne rečenice
ako je ona lako dostupna te hipotezu domene koordinacije
prema kojoj je u obradi koordinirane strukture dostupna čitava koordinirana struktura ili samo recentna sastavnica. Te su hipoteze
eksperimentalno potvrđene u engleskom jeziku ispitivanjem odabira antecedenta
eliptičnih rečenica koje otvaraju mogućnost višestruke interpretacije. U ovom
su radu hipoteze glavne tvrdnje i domene koordinacije eksperimentalno testirane
u hrvatskom jeziku ispitivanjem odabira antecedenta eliptičnih rečenica kojima prethode
zavisnosložene (Tina je otišla kući nakon što
je popila piće. I Marija je. // Nakon
što je popila piće, Tina je otišla kući. I Marija je.)
i nezavisnosložene rečenice (Tina je otišla kući i popila
piće. I Marija je. // Tina
je popila piće i otišla kući. I Marija je.).
U ispitivanju je dodatno mjereno i vrijeme reakcije ispitanika. Rezultati
eksperimenta pokazuju da su ispitanici, neovisno o vrsti rečenice koja im je
prethodila, dominantno birali koordiniranu strukturu kao antecedent elipse. Uz
to, u interpretaciji elipse nakon zavisnosloženih rečenica zabilježen je
utjecaj glavne tvrdnje, ali i utjecaj recentnosti na odabir antecedenta.
Publisher
Institute of Croatian Language and Linguistics
Subject
Linguistics and Language,Language and Linguistics